Čas na změny?
Není na čase změnit „šach“ ?
Nikoliv „šachy“ , ale „šach“ , a neberte to to jako nějakou rebelskou výzvu 🙂 , ale spíše jako zamyšlení nad soutěžemi družstev.
Kdo kdy vykonával nějakou funkci v klubu, bude možná vědět, o čem je řeč. Děláte to (obvykle) zdarma, obětujete tomu „šachovou kariéru“ („sakra, už jsem mohl mít III .VT!!!“ ) a stejně je všechno „špatně“. Jste „biti“ zezdola (od členů), z horních pater klubové hierarchie (výbor, předseda, sponzoři atd.) a také od řídících orgánů různých soutěží.
Nechci si tady hrát na „plačku“ a brečet nad tím, jak je vše špatné. Spíš bych byl rád, kdybychom se všichni zamysleli.
Nedávno tu zaznělo, že kritika není až tak špatná, souhlasím. Zazněly tu i jiné názory, s nimiž mohu, ale také nemusím, souhlasit.
Nejde mi o kritiku, ale o jinou věc, o soutěže družstev.
Tak nějak jsem už pochopil, že osm šachovnic je „ideálních“. Nevím, možná ano, možná ne. Také hrací tempo je „dané“ , takže se není o čem bavit .
Ale …
V několika diskusích, které měly souvislost nejen s Mistrovstvím Evropy, ale i se soutěžemi družstev, se (ne)objevilo několik zajímavých názorů.
Neřešme teď, zda je správné přeložit zápas nebo kolo a zda je to správné, či nikoli.
Dlouhou dobu jsem dělal a dělám kapitána družstev a pokud někdo ví, o čem je řeč, možná mi v mnoha ohledech dá za pravdu.
První věc, která mě napadla:
Máme jeden Soutěžní řád, ale soutěže družstev hrají jak profesionálové (nebo alespoň poloprofesionálové), tak amatéři.
U profesionálů je situace jasná. Hráč se šachem živí, hráč se přizpůsobí řádům a pravidlům. Je to jeho práce.
Ale proč by měl platit stejně „tvrdý“ Soutěžní řád i pro amatéry?
Rozdělme soutěže profíků a amatérů.
Jestliže třeba profesionálnímu hráči nevadí, že hraje i o Vánocích (přeháním), protože je to jeho práce, amatér je v jiné situaci. Amatér má jiné priority, což platí nejen pro hrací termíny.
Profík je ochoten sehrát všechna utkání v soutěži. Logicky, dostává za to zaplaceno. Amatér nedostává nic (ne vždy tomu tak je) a jeho motivace je zcela jiná: chce si především zahrát šachy.
Od motivace hráčů se odvíjí vše ostatní.
Hraje-li se v nějakém nevhodném termínu, je jasné, že se to nebude líbit nikomu. Ovšem profík hrát musí, je to jeho práce.
Amatér? Kromě šachových „šílenců“, kteří chtějí hrát každou sobotu a neděli nejméně čtyři zápasy , se mnoha hráčům nechce moc hrát a hledají pro to různé důvody. V lepším případě hledají výmluvu („Tvl, napadl sníh!“… „Jsem těžce nemocný, ani nepohnu rukou.“ … „V kolik se hraje? Cože?! Už v devět?! “ ), v horším se nedostaví bez omluvy na zápas.
Kapitán pak má o „zábavu“ postaráno. Místo aby se věnoval skládání ideální soupisky, věnuje se přemlouvání lidí a většina soudných jedinců se téhle nevděčné funkci vyhýbá.
Co kdyby se pár věcí změnilo? Proč nemít více Soutěžních řádů?
Vím, že by to možná byla práce navíc, ale zkusme o tom alespoň uvažovat. Nebo zkusme uvažovat, a možná i diskutovat, alespoň o některých změnách. Vždyť v současné podobě hrajeme soutěže družstev už skoro půl století a možná i víc. Máloco se za tu dobu změnilo. Co si pamatuji, tak kromě úprav hracího tempa přibyla jen ustanovení o hostujících a volných hráčích a cizincích.
Doba se mění, řády a zvyky zůstávají. Na jednu stranu je hezké dodržovat „tradice“, na druhou stranu jsou ony „tradice“ a zvyky dávno přežité.
Proč třeba musí být na soupiskách maximálně dvacet hráčů??? Proč ne padesát nebo sto? Proč nemohou být na soupisce všichni hráči klubu?
Kdysi se posílaly zpravodaje klasickou poštou vytištěné na papíře. To je možná jeden z důvodů omezení počtu hráčů na soupiskách. Dnes se poštou neposílá nic, vedoucí soutěže nemusí popsat a vytisknou stohy papíru, tak z jakého důvodu lpíme na „přesně“ stanoveném maximálním počtu dvaceti hráčů na soupisce?
Už při skládání soupisek narážíte (-me) na problémy.
Spousta hráčů vám předem sdělí, že chce hrát, ale jen jako náhradníci a odehrají jen dva nebo tři zápasy. Problém je, že předem nikdo neví, které zápasy to budou . Pak vás často napadne, zda takového hráče vůbec máte na soupisku psát, protože po většinu sezóny jen „zabírá“ místo a nehraje.
Nenapíšete jej, urazí se nebude chtít hrát už nikdy, napíšete jej a když máte takových hráčů více, může se stát, že některé zápasy neodehraje ani osm lidí, protože vám vypadne hned několik hráčů základní sestavy a ze dvanácti náhradníků chce většina hrát až třeba poslední dvě kola .
A že vám dnes klidně vypadne více hráčů, to není nic neobvyklého. V zimě není nouze o různá respirační onemocnění, ale bohatě stačí i jiné zdravotní problémy, které hráčům sice nemusí vadit při hraní šachu, ale mohou jim vadit jiným způsobem.
Když pobíráte tzv.nemocenskou, nemůžete si dovolit v průběhu nemoci cestovat někam na šachy. Stačí marodit třeba se zlomenou rukou nebo nohou, což vás nijak neomezuje při hraní šachu, ale asi jen blázen by riskoval odebrání nemocenských dávek a k tomu ještě pokutu nebo problémy v zaměstnání. Pak se klidně může stát, že relativně zdravý jedinec vám vypadne na celou sezónu (já byl například na nemocenské sedm měsíců s banalitou a stát se mi to v v šachové sezóně, neodehraji ani jeden zápas).
Najednou potom zjistíte, že vám chybí šest hráčů ze „základu“, šest náhradníků chce hrát až někdy ke konci soutěže, další lidé jsou nemocní a jiní v průběhu sezóny změnili zaměstnání a pracují i o víkendech.
A jste v… , však víte kde .
V některých soutěžích je povoleno (nebo donedávna bylo) doplňování soupisky, ale jen do určité doby od zahájení soutěže.
Ale proč nemohou být na soupiskách všichni hráči klubu (mluvím o amatérských soutěžích)?
Co by to ovlivnilo? Narušilo by nějak pravidla soutěže, kdyby místo dvaceti hráčů mohl být na soupisce libovolný počet hráčů?
Proč se nedá dopsat (klidně vždy na poslední místo v sestavě) hráč, který se stane členem klubu po začátku sezóny?
Dříve by to asi byl problém kvůli papírování, ale dnes? Dnes může být klidně soupiska dlouhá jako týden před výplatou, nic se netiskne.
Stačí informace zúčastněným e-mailem nebo ani to ne. Stačilo by přijmout pravidlo, že člen oddílu (klubu), který není v základní sestavě, se automaticky stává náhradníkem (=může hrát) a v databázi by byl označen jen pořadovým číslem (aby snad nedošlo k „manipulaci se soupiskami :smich:), popřípadě označením, za které družstvo hraje. Bylo by to více práce pro vedoucí soutěží, ale klidně by se ta práce dala zpoplatnit třeba stokorunou vybranou od klubu, který by hráče přidával.
Vždyť tím, že máme omezený počet hráčů na soupiskách, se sami připravujeme nejen o nervy kapitánů, ale i o případné členy svazu. Když k vám přijde do klubu v říjnu nový hráč, zahraje si až za rok. Do té doby jej šachy mohou přestat bavit.
Netvrdím, že tyhle nápady jsou „neprůstřelné“ .
Jistě se na nich najde mnoho chyb, ale pokud se nevymaníme ze starého uvažování, budou nám stále ubývat další a další hráči a zanikat celé kluby.
Můžete namítnout, že takové změny nejsou věcí svazu, protože svaz řídí jen ligové soutěže a nižší soutěže řídí kraje či okresy.
Je to pravda, ale známe to.
Nepřijde-li nařízení shora, nikdo nebude chtít riskovat nějaké novinky v soutěžích . Je možné, že se časem najde nějaký krajský nebo okresní svaz, který zkusí nějaké změny zavést a možná už někde něco takového existuje.
Pak by bylo dobré dát o tom vědět i ostatním, aby se ujistili, že to lze.
![:mrknuti:](https://zpravy.sachy.cz/wp-content/wpdiscuz/emoticons/twemoji/img/02-mrknuti.png)
Tak, pokud se nepletu, tak nějaké odstupňování vlastně existuje už tím rozdělením na ligy a soutěže řízené krajem. Pokud se nepletu, tak už nyní je možné v kraji povolit dopsání hráče na soupisku. Novinkou pro mě bylo, že v KP na jižní Moravě dokonce (prý) neprohrává první zazvonění mobilu. Takže v tom, že by soutěže nebyly nějak aspoň pomyslně rozděleny na amatérské a profesionálnější bych problém neviděl.
Osobně souhlasím, že systém je lehce zkostnatělý a prostor na změnu určitě je. Osobně bych se ale spíš snažil o větší zatraktivnění soutěže a větší mediální pokrytí (to by ale chtělo nějakého blázna, co by se takto obětoval a pracoval by na tom 10hodin týdně na jednu soutěž).
Mě by se třeba pro zatraktivnění zápasů družstev líbila možnost jakýchsi „prodloužení“ v rychlejších kontrolách (v případě remízy, kde by se hrálo o nějaký symbolický půlbod navíc). Něco ve stylu některých soutěží top hráčů, kde jsou za výhru 3 body, za remízu bod a v případě remízy se hraje blitz o bonusový půlbodík. Ale už slyším kritiku některých pomalejších hráčů, co by v tomto případě vetovali tyto soutěže, že prý nejde o šachy…
Ty bys chtěl rovnou revoluci
, já bych raději zatím jen evoluci
.
).
![:usmev:](https://zpravy.sachy.cz/wp-content/wpdiscuz/emoticons/twemoji/img/01-usmev.png)
K tomu dopisování… To bylo i u nás. Dalo se dopisovat do listopadu a hráč mohl nastoupit po Novém roce. Nějak jsem nepochopil, proč nemohl nastoupit od dalšího (nebo ještě dalšího kola
Vtip je v tom, že když máš na soupisce 20 lidí a z dvanácti náhradníků nakonec může hrát jen jeden nebo dva, máš dva problémy:
a/ Když ti vypadnou tři a více hráčů základní sestavy, chybí ti hráči
b/ Když v dobré víře naplníš dvacetičlennou kapacitu soupisky, už nemáš kam dopisovat
Pokud by mohlo pomoct zvýšení počtu hráčů například na 25 nebo na 20 + 5 dopsaných, proč ne. Mít ale soupisku, kde budou všichni členové družstva, 50 nebo 100 lidí, mi přijde jak zbytečná administrativní zátěž, když stejně ve finále odehraje soutěž družstvo třeba ve 13 lidech. Dívám se například na soupisky v kraji MKŠS a jsou tam i družstva, která ani těch 20 nominovaných teď nemají. Co se týká termínů, tam jsem skeptický, přes týden nikdo po večerech chtít hrát nebude, nereálné samozřejmě i kvůli dopravě, vhodné je to akorát jen pro větší města, takže zbývá akorát místo neděle sobota a to nevím, jestli by byl zájem. Jinak ty nápady zní rozumně, asi by to chtělo zpracovat přehledně a poslat k vyjádření, co je či není reálné a co by to obnášelo, aby reálné byly
Každá větší změna vyvolá kontroverze. Vždy se najde mnoho argumentů pro i proti.
Nejsem proti změně, ale asi bych šel cestou menších méně kontroverzních změn, vnímaných většinou zainteresovaných (třeba 75% většinou) jako zlepšení stavu.
Nevím, střelím, třeba odstupňovaně, čím větší prales (hrají třeba děti a důchodci), tím méně a menší sankce atd.
Mně nešlo o nějaké sankce 🙂 , nevadí mi ani neděle jako hrací dny. Tedy vadí, ale smířil jsem se s tím, že to jsem asi sám 😀 , komu to vadí.
Ale nevidím důvod, proč by na soupiskách v nižších soutěžích nemohlo být víc než dvacet hráčů a přitom vše ostatní zachovat (základní sestava, tempo hry, hrací dny, hosté, cizinci atd.).
Jde o to, že v dnešní době kdy lidé často mění zaměstnání, jen málokdo ví, co bude za měsíc dva, natožpak aby si naplánoval nedělní kalendář na půl roku dopředu.
Pak opravdu stačí pár marodů, nějaký „podpantoflák“, sem tam lenoch a zbytek třeba ti, co pracují o víkendech nebo studenti, kteří se na poslední chvíli dostali někam na školu mimo místo původního pobytu, a z družstva o dvaceti lidech zbude jen torzo.
Stejně tak mi nepřijde normální, že do klubu třeba přijde hráč, který by ochotně hrál, ale v rozjeté sezóně už hrát nemůže, protože soupisky nelze doplňovat (a stejně je na nich obvykle už dvacet hráčů 😀 ). Co by bylo ovlivněno doplněním takového hráče na soupisku třeba v polovině soutěže?
Prostě amatér si chce zahrát s jinými amatéry, ale za současného stavu musí čekat na další ročník.
To nejsou nijak velké změny a kromě věcí technického rázu (např. evidence) jsem nenašel žádné „proti“ 🙂 .
Pane Zimnioku, ve všech bodech souhlasím. Nevidím v tom žádný problém.
nevidím důvod, proč nesouhlasit, ty návrhy jsou logické
Možná by stálo za to zkusit něco nového a soutěže dejme tomu od krajské soutěže níže zkusit hrát třeba v týdnu, tak jako to mají v Praze. Vesměs ty nižší soutěže jsou vždy poblíž a lidé by pak měli volné víkendy na to být s rodinou. Takhle když by si zašli ve středu večer zahrát, tak by se manželky tak nezlobily. Ale kdo ví, že. Já manželku nemám, tak nemohu soudit :-)))
Soutěže se hrají i jinde než v Praze a Brně a ne vždy se dá mluvit o tom, že vzdálenost není problémem, našel jsem si jako příklad Vysočinu, kde se KS účastní Třebíč a Náměšť nad Oslavou, z opačného konce potom Humpolec a Pelhřimov… Pokud jsou problémy se sháněním hráčů, uvažoval bych o tom, že by místo osmičlenných družstev hrála sedmičlenná, případně pětičlenná. Proti večerním zápasům pak mluví i to, že v mnoha oddílech je zvykem jít v neděli odpoledne do hospody a zde zapít porážku či oslavit výhru, rozebrat partie, prostě upevnit „týmový duch“. Což však nejde, byl-li by při začátcích ve všední den okolo 17.00 nebo i později konec až pozdě večer, kdy se už blíží zavírací hodina…
Potom bych tedy ještě takové soutěže zrušil. Nejnižší soutěží by byl krajský přebor. Kdo na to nemá, tak ať radši nehraje 🙂
Hrát soutěž s lichým počtem hráčů je podle mě narušením regulérnosti soutěže, protože základem by mělo být, aby oba soupeři měli stejné šance. U lichého počtu hráčů je domácí tým zvýhodněn, protože má bílé o jednou víc. Počet hráčů by měl být dle mého názoru vždy sudý. Taky mi ty všední dny se začátkem od 17,00 příliš nevyhovují, pro mě by byl ideální začátek utkání v sobotu, dejme tomu od 14,00. Výhodu vidím v tom, že utkání neskončí ve velmi pozdních hodinách a žádné hostující mužstvo nemusí vyjíždět brzo ráno, ještě za tmy, zejména v zimě, pokud je dojezdová vzdálenost větší. Zrovna tak i návrat domů by byl v relativně normálním čase. V neděli se pak mohou hráči věnovat rodině. Nevím, jak je to v šachu, ale ve fotbale si domácí mohou před začátkem sezóny stanovit začátek utkání dle svých potřeb.
Podle mě o narušení regulérnosti nejde, doma máte o jednu šachovnici bílými víc, venku zase míň a tak se to v sezóně vyrovná, u amatérů, pokud například v soutěži, kde hraje osm nebo deset družstev to minimální znevýhodnění nikdo neřeší a všem je to jedno, městský přebor v Brně hrají sedmičlenná družstva už dlouho a nikdo si, pokud vím nestěžoval, protože hlavní je si zahrát a v soutěžích amatérů jedny bílé navíc nemají žádný význam.
Mínus jako nesouhlas beru, k tomu ale dodám, že od roku 1985, kdy jsem začal hrávat soutěže družstev – a tou první byla pětičlenná okresní soutěž – od nikoho jsem neslyšel, že by si kvůli více či méně barvám při lichém počtu hráčů stěžoval, prostě vidíte problém tam, kde žádný není. A začátky ve 14.00, družstvo sice bude vyjíždět za světla, ovšem dojíždět za tmy, takže je to nakonec úplně jedno…
Tak na těch nejnižších úrovních skutečně objektivně to roli hrát nemusí, ale principiálně souhlasit nemohu. A u silnějších hráčů už výhoda bílých se může projevit. Čím silnější hráči spolu hrají, tím ta výhoda roste. A co se týká dojezdu domů, jistě je rozdíl dojet třeba kolem 20,00 nebo ve 22,00 případně 23,00, podle dojezdové vzdálenosti, podobně jako např. v zimě, za zhoršených klimatických podmínek, není jedno, zda jedu potmě nebo za bílého dne, kdy vidím, po čem jedu a jaká je situace…nehraje se jen v Praze nebo v Brně, ale i tam, kde MHD právě ideálně nejezdí…